Ahoj. Neviete koľko je hodín?
- Hodín? - Hodín?
Áno.
Okej.
Predok a zadok.
Už nemám ďalšie dosky, tak zavolajte jedného s tých druhých chlapíkov.
- Ďalší. - Ahoj.
Môžete mi poradiť, ako dostať občianku?
- Stratili ste svoj občiansky preukaz, pane? - Áno.
Nemáte rodný list? Nič?
Au.
Dobre. Tak, budete si to musieť zariadiť na DMV.
Zastihnete ich tam ráno. Nejbližšie je Montebello,
a my vám môžeme pomôcť s poukážkou na autobus.
Takže stačí prísť k tomuto okienku keď budete chcieť tú poukážku.
- Okej. - Ako sa voláte?
- Alexander Supertramp. - Čo to je?
- Alexander Supertramp. - Supertramp. Vážne?
Áno.
Okej, takže ja sa o vás budem starať, Supertramp. Niečo pre vás mám.
- Tu máte, Supertramp. - Ďakujem veľmi pekne.
Okej, bejby.
- A posledná vec. - Áno.
Máte pre mňa posteľ? Mrzí ma...
Ó, nie. Určite, mám pre vás posteľ. Napíšte sem svoje meno.
Toto vyplňte. A ja vám to hneď vybavím. Teraz, nemám...
- Čo sa tam vzadu deje? - Rozumiem. Prepáčte.
- No tak. Spolupracuj so mnou. - Dobre. Ďakujem, madam.
Supertramp, čo?
Poznáš to.
Poďme!
Díky, ale nakoniec nebudem tú posteľ potrebovať.
Tak skoro nás opúšťate? Supertramp!
Ukáž mi svoju tvár. Nikdy, nikdy, nikdy nezabudnem žiadnu tvár.
Keď ešte raz uvidím tú tvoju, nezatknem ťa. Zabijem ťa.
Toto je sakra železnica,
a urobíme, čo treba
aby sme zabránili príživníkom v narušovaní našej zákonnej povinnosti.
Áno, pane.
Máš nejaký preukaz?
- Nie, pane. - Pravdaže nemáš.
Naposledy, priateľu.
Všetko jasné.
Dobrý chlapec!
Áno! To je ono, presne to mám mysli. Konečne!
Je mi záhadou
Máme nenásytnosť S ktorou súhlasíme
Myslíš si, že musíš chcieť viac než potrebuješ
Dokým to nebudeš mať všetko, nebudeš oslobodený
Spoločnosť, si bláznivá rasa
Dúfam, že nie si osamelá bezo mňa
Keď chceš viac než máš Myslíš si, že potrebuješ
A keď myslíš viac než chceš Tvoje myšlienky začnú krvácať
Myslím, že potrebujem nájsť väčšie miesto
Pretože, keď máš viac než myslíš
Potrebuješ viac priestoru
Spoločnosť, si bláznivá rasa
Dúfam, že nie si osamelá bezo mňa
Spoločnosť, naozaj bláznivá
Dúfam, že nie si osamelá bezo mňa
Mnohokrát ďakujem.
Z listov, ktoré mi Chris písal z vysokej školy,
bolo jasné, že jeho trápenie a problémy s rodičmi pokračovali.
Hovoril, že som jediná osoba na celom svete
ktorá by vôbec mala šancu pochopiť, čo chcel povedať.
Za čie peniaze nakupuješ všetky tieto prekliate dary?
Pracujem. Jediný dôvod, prečo nerozprávam je ten, že
ty sa len ponevieraš a tváriš sa na každého ako veľká hviezda.
Ja vytváram kontakty, aby obchod mohol fungovať!
Vôbec ťa nezaujíma, čo robím!
Už nikdy v živote nechcem s tebou o tom hovoriť!
Neodchádzaj odo mňa, žena! Žena!
Deti! Pozrite sa, ako mi váš otec ubližuje!
Preboha, pozrite sa, čo ma vaša matka núti robiť!
Choď doriti! Nenávidím ťa!
Nebude žiadna party. Tento rok zruším Vianoce.
Zrušiť Vianoce? Kto si myslíš, že si? Boh?
Presne tak! Som Boh!
Lenže ty nie si boh. Nemôžeš zrušiť Vianoce.
To je blbosť!
SÁM
V DIVOČINE
Sme 10 pozadu!
Alex, nechcem do teba stále vŕtať. Odvádzaš skvelú prácu.
Chcem ťa tu podržať a my všetci ti chceme pomôcť dostať sa na Aljašku,
ale budeš musieť začať nosiť ponožky.
Keď prešlo vyše roka od Chrisovho zmiznutia,
hnev mojich rodičov, ich zúfalstvo,
ich vina ... sa premenili na bolesť.
A zdalo sa, že bolesť ich zbližuje.
Dokonca aj ich tváre sa zmenili.
Presviedča samu seba, že je to Chris,
že je to jej syn. Kedykoľvek prejde okolo vandráka.
Že je to jej syn. Kedykoľvek prejde okolo vandráka.
A ja a bijím o matku v nej.
Inštinkty, ktoré - zdá sa - vnímajú hrozbu straty tak obrovskej
a nenahraditeľnej, že ju rozum ani nedokáže obsiahnuť.
Začala som váhať, či ešte dokážem pochopiť všetko to, čo sa Chris snaží povedať,
ale prichytím sa pri tom a zapamätám si
toto nie sú tí rodičia, s ktorými vyrástol,
ale ľudia obmäkčení vynútenou reflexiou, ktorá prišla so stratou.
Ešte stále všetko, čo Chris hovorí, musí byť povedané.
A ja mu dôverujem v tom, že všetko, čo činí, musí byť učinené.
Toto je náš život.
Veľká zver. Veľmi veľká zver.
Mám ho.
Sakra!
Choďte preč!
"Hej, oci, môžem zapáliť gril, prosím, oci, tento raz?"
"Nuž, synu, môžeš zájsť pre zápalnú zmes."
"Ale, oci. Prosím, oci, prosím?"
"Nuž, prečo nie, Walt? To znie ako dobrý nápad..."
"Zmĺkni, Carine! Zmĺkni, Carine!"
"Nie, Billie. Už som ti raz povedal. Nenúť ma ti to zopakovať. Jasné?"
"Jasné?"
"Počuješ ma? Počuješ ma, žena?"
"Počuješ ma, žena? Čo? Počuješ ma, žena?"
"Prepáč. Prepáč, Walt. Mrzí ma to."
Hovno.
Nie! Nie! Sakra!
Sakra!
Jedna z najväčších tragédií v mojom živote.
"Jasne bolo cítiť prítomnosť sily, ktorá nemala za povinnosť byť prívetivá k človeku."
"Bolo to miesto neobrobenej pôdy a pohanských rituálov:"
"Bolo predurčené byť obývané mužmi, ktorí sú bližšími príbuznými skál"
"a divokých zvierat, než sme my."
Kapitola štvrtá RODINA
Sunni.
Hej, Sunni! Poď sem, zlato.
Nie. Nie!
Ale teraz jediné, čo ma zaujíma, je prosto Aljaška.
- Hej. - Aljaška. Aljaška.
Tak dobre. Vypočuli sme si Šialeného Caina!
Pustime teraz k slovu našu vlastnú Tracy T zo Slab City!
Ahoj. Volám sa Tracy.
- Tracy! - Hej!
Jack London je kráľ.
Hej, zostaneš s nami dlho?
No, čakám na šek z mojej poslednej práce
má prísť do Salton City deň po Vianociach.
Mal by som začať premýšľať o príprave na Aljašku.
Keď dnes večer zíde slnko trochu nižšie, začnem s kalenetickým cvičením.
Po tom, čo príde šek, myslím, že skúsim hľadať
nejaké veľké staré hory, na ktoré môžem liezť každý deň, až kým nepríde jar.
Uvidím, dokedy vydržia peniaze.
Budem musieť pripraviť mnoho zásob ktoré treba vyzdvihnúť pred jarou.
Takže, možno si nájdem ďalšiu prácu alebo to bude v poriadku.
My ti môžeme dať niečo na tie dni, ktoré stráviš tuná v chatrči.
Nevezmem si od vás žiadne peniaze, Rainey.
Bol to vážne skvelý zážitok stretnúť vás dvoch.
Zdá sa, že sa vám darí dobre.
- Máme sa dobre. - Hej?
Máme sa skutočne dobre.
Keď už je o tom reč, nemyslíš
že by si sa mohol predstaviť tamto našej malej Joni Mitchell?
Ja...
- Ahoj. - Ahoj.
Predávaš tieto knihy?
Predávam. Predávame.
On predával.
Rada čítam.
- Vážne? - Hej.
To je dobre.
Počul som ťa včera hrať tú pesničku.
- Som hrozná. - Nie si hrozná. Spievaš sladko.
Ďakujem.
Chcela som ísť na prechádzku na Horu Spásy.
- Chceš ísť? - Dobre.
- Ahoj. - Ahoj. Alex.
Rád by som vám to tu hore ukázal. Som tu od roku 1984, viacmenej.
Chodí sem veľa turistov
a dívajú sa na dvere od auta tam hore. Veľmi sa im to páči.
Našiel som dvere od auta a dal ich tam hore a všetko to zaletoval.
Odkiaľ máte tie telefónne stĺpy?
Mnoho ľudí z údolia ma jednoducho veľmi miluje.
Teraz každý, myslím, na celom svete ma jednoducho miluje.
A ja chcem byť dosatočne múdry, aby som ich mohol milovať naspäť.
A o tom to je. Takže sa naozaj veľmi teším.
Takže naozaj veríte v lásku.
Áno. Absolútne.
Toto je milostný príbeh, ktorý dojme každého na celom svete.
Ten Boh nás skutočne všetkých veľmi miluje.
Je to zodpovedané?
- Áno. - Dobre.
Skutočne to tu milujem. Myslím, že sloboda tohto miesta je jednoducho tak nádherná.
Ja by som sa nepresťahoval ani za 10 miliónov dolárov, iba ak by som musel.
Takže som spokoný tu v púšti, a žijem tam, kde chcem žiť.
A myslím, že dobré sa stáva lepším. A myslím, že tie úžasné veľké nádrže tam
boli továrne na odpad pre námornícku základňu počas druhej svetovej vojny.
Ak chcete, skúste sem dať svoje ruky.
A ja urobím to isté, len tak, zo zábavy.
Ide vám to veľmi dobre.
Môžete si utrieť ruky o moje tričko, ak chcete.
Začínam mať z toho hlad.
Bola som iba o pár rokov staršia než Tracy, keď som otehotnela.
- Fíha. - Hej.
Myslela som si, že môj manžel a ja zariadime mier na Zemi
a bábätka a lásku a zostaneme spolu naveky,
ale ono to tak celkom dobre nefungovalo.
Opustil ma.
Takže, ja...
To je jedno,
ale nakoniec som vychovávala Rena sama. To je môj chlapec, volá sa Reno.
Potom som stretla Raineyho.
To bolo milé. Chvíľu to bolo skutočne dobré. Len...
Reno bol už v tej dobe tínedžer,
a bol na vlastnej ceste stať sa samostatným mužom.
A nemám o ňom žiadne správy už dva roky.
Ani neviem, kde je.
Dúfam, že sa mi raz podarí ho stretnúť.
Vedia tvoji rodičia, kde si?
Hej, vy tam? Večera je hotová, ak ste hladní.
Áno, sme. Sme hladní.
Budem v poriadku.
Chceš sa ísť najesť?
Alebo tu budeme sedieť. Pretože ja tu s tebou budem sedieť celú noc.
Poďme. Poďme.
Hej, poďte. Vychladne to.
Pozri sa. Tawdry? Denise, to je tvoj vkus.
To chúďa dievča by sa zachvíľu takmer hodilo na kôl v plote.
A tu si ty, mních Jacka skurveného LaLanne.
- Takže, Jan s tebou hovorila o Renovi, čo? - Hej.
Deti vedia byť poriadne kruté, keď ide o ich rodičov.
Plánuješ sa stretnúť s tými tvojimi?
Mám jediný plán, Rainey.
A to je Aljaška?
Aljaška.
Ahoj.
- Veselé Vianoce. - Poď ďalej.
Moji rodičia šli do mesta.
Nie.
Áno. Išli zavolať moju babku na Vianoce.
Nie, mám na mysli, že to nemôžeme robiť.
Prečo nie?
Koľko máš rokov?
Osemnásť.
Sedemnásť.
V ktorom roku si sa narodila?
Tak, mám 16.
Chceš, aby sme niečo spolu urobili?
Môžeš poslať list na túto adresu v Južnej Dakote.
Neviem, kedy to dostanem, ale dostanem.
Si fakt magická.
- Vážne? - Vážne.
A zapamätaj si len,
že ak v živote niečo chceš, načiahni sa a chyť to.
- Drž sa, chlapče. - Aj ty.
- Novoročné predsavzatie? - Budeme na tom pracovať.
Len si vezmi svoj batoh a choď, dobre?
Nemyslím, že by som zvládla objatie.
Hej.
Maj sa!
Prešiel rok a pol v stave, ktorý otec nazýval "zimný spánok".
Tiaha Chrisovho zmiznutia začínala na mňa dopadať celou sojou váhou.
"Prežil som toho veľa,"
"a teraz si myslím, že viem, čo je potrebné pre dosiahnutie šťastia."
"Pokojný život v ústraní na vidieku,"
"s možnosťou byť užitočný ľuďom, ktorým nie je ťažké ulahodiť,"
"a ktorí nie sú na to zvyknutí."
"A práca, o ktorej človek dúfa, že môže byť užitočná."
"Potom oddych, príroda, knihy, hudba,"
"láska k blížnemu."
"To je moja idea o šťastí."
"A potom, navrch všetkého, ty ako družka,"
"a možno deti."
"Čo viac si môže srdce muža priať?"
Príde ráno, keď pocítim
Že už nezostalo nič, čo by sa dalo zatajiť
Pokračujem ďalej surreálnou scénou
Ale moje srdce nikdy nebude Nikdy nebude ďaleko odtiaľto
S istotou, s akou viem, že dýcham S istotou, s akou viem, že som smutný
Budem držať túto múdrosť vo svojich kostiach
Odchádzam odtiaľto veriac Viac než som mal
A mám dôvod prečo
Dôvod, prečo sa vrátim
Za ten čas, čo kráčam po pologuli
Moje prianie sa vznieslo a zmizlo
Bol som zranený Uzdravil som sa
Teraz pred pristaním som bol
Pred pristaním som bol očistený
S istotou, s akou viem, že dýcham S istotou, s akou viem, že som smutný
Budem držať túto múdrosť vo svojich kostiach
Odchádzam odtiaľto veriac Viac než som mal
Táto láska nemá hraníc
NEŠŤASTIE! PREJSŤ CEZ RIEKU NEMOŽNÉ!
OSAMELÝ
VYSTRAŠENÝ
Posledná kapitola: ZÍSKANIE MÚDROSTI
Kde máš tábor?
Kúsok za Ó-Môj-Bože Hot Springs.
Žijem tu v tejto oblasti už šesť rokov
nikdy som nepočul o mieste, ktoré by sa tak volalo.
- Ukáž mi, ako sa tam dostanem. - Dobre.
- Ron Franz. - Alex.
Alex? Odkiaľ si, Alex?
- Západná Virgínia. - Dobre, Alex zo Západnej Virgínie.
No to je teda niečo.
Ne...
Nebojíš sa tamtých feťákov and nudistov tam dole?
Nie, starajú sa len sami o seba.
Zdá sa mi, že si bystrý mladý muž. Alebo sa mýlim?
Myslím že mi hlava pevne stojí na svojom mieste.
Presne to mám na mysli.
Ako dlho tu už si?
- Pár týždňov. - A predtým?
Mnoho miest. Dosť som sa sťahoval.
- A koľko máš rokov? - Dvadsaťtri.
Dvadsaťtri rokov!
Synak, nemyslíš, že by si mal myslieť na vzdelanie?
A prácu? A robiť niečo s týmto životom?
Pozrite sa, pán Franz,
Myslím, že kariéry sú vynálezom 20-teho storočia a ja žiadnu nechcem.
Nemusíte sa o mňa báť. Mám vysokoškolské vzdelanie.
Nie som stroskotanec. Žijem takto, pretože som si to zvolil.
- V špine? - Áno, v špine.
- Kde máš rodinu? - Už žiadnu nemám.
To je hanba.
Hej, pán Franz, niečo vám chcem ukázať.
Poďte.
Začína to byť trocha strmé. Trocha privysoko pre mňa, chlapče.
Dobre,
ale i z polcesty, je to pekný výhľad, nemyslíte?
Z vrchu dovidíte až k Saltonskému jazeru.
Tam z vrchu vidíš Saltonské jazero?
Áno, pane.
Môjtybože.
- Nechcete vyjsť hore? - Nie. Ja tieto veci nerobím.
Väčšinu svojho života som strávil v Armáde.
Na Silvestra 1957 som slúžil v Okinawe.
Moja žena a syn tu v Štátoch iba schádzali dolu cestou na aute,
a nejaký chlapík, ktorý toho príliš veľa vypil, to sekol rovno do nich.
Oboch zabil.
Takže teraz si môžeš myslieť, že tá posledná vec, ktorú by som urobil
je dať sa na whiskey.
Ale v tom čase, sa zdalo, že je to jediná vec, ktorú môžem urobiť.
A urobil som to poriadne!
Ale celkom skoro som si uvedomil
Že tým svojej žene a synovi nijako nepomôžem, keď ich budem oplakávať s fľaškou.
Tak som sa vzchopil a prestal som piť,
sekol som s tým úplne.
Takže odvtedy, toto som ja.
Cestujete niekedy, pán Franz?
Nie, nemôžem ísť prílš ďaleko od svojich koží.
Gravírujem kožu - dosť veľa pracujem. V garáži mám malú dieľňu.
S tým a mojou penziou, mám sa celkom dobre.
Ale vždy som premýšľal nad tým, že by som mohol ísť niekam na výlet,
Som dosť pozadu s objednávkami a podobne, aby som nad tým uvažoval.
Keď sa najeme, veľmi rád by som videl vašu dieľňu.
- Naozaj? - Určite.
Dúfal som, že to povieš.
- Je úžasné, ako je tvarovateľná. - Áno, to je.
Keď je koža vlhká, naozaj môžeš dostať...
- Je ako maslo.
Je to úžasné. A potom stvrdne, a zostane presne na mieste.
Poriadne udri kladivom. Buchni do toho. Prásk. Bum.
Išiel som do Južnej Dakoty. Pracoval som pri páse s obilím
pre človeka menom Wayne. To bol naozaj správny chlapík.
Tak som sa plavil do riekou Colorado
až do Grand Canyon a splavoval kaskády,
čo je jednoznačne jedna z najstrašidelnejších vecí, aké som kedy robil.
A plavil som sa dolu Coloradom až do Mexika, Golfa, kde som sa zasekol.
Hora Spásy. Slaby.
Čo znamená to "N"?
North - Sever .
Aljaška?
Synak, od čoho ty dočerta utekáš?
Nuž, vás sa môžem opýtať rovnakú otázku!
Až na to, že už poznám odpoveď!
Poznáš, vážne?
Poznám, pán Franz! Musíte sa dostať naspäť do sveta!
Dostať sa z tohto osamelého domu, tej vašej malej dielne.
Dostať sa naspäť na cestu! Naozaj!
Budete ešte dlho žiť, Ron!
Mali by ste urobiť radikálnu zmenu svojho životného štýlu!
Myslím, jadro ľudského ducha má pôvod v nových zážitkoch.
A tu ste vy, tvrdohlavý starý muž sedí na svojom zadku.
- Sedím na svojom zadku? - Áno.
Ja ti ukážem ako sedím na svojom zadku!
"Tvrdohlavý starý muž."
Ja ti ukážem!
Tak teda poďte! Poďte.
Sedím na svojom zadku?
Poďte, starý muž. Lezte.
Sedím na svojom zadku.
Poďte. Nezastavujte sa!
Ide vám to skvelo!
- Nezastavujte sa. Nezastavujte sa, Ron! - Dobre!
Vidí toto niekto? Bože, pozeráš sa teraz?
Tak.
- Ste v poriadku? - Ty malý hlupák!
Budeš mi chýbať, keď odídeš.
Vy mi tiež budete chýbať, Ron. Ale mýlite sa, ak si myslíte,
že radosť zo života má pôvod najmä v medziľudských vzťahoch.
Boh ju všetku umiestnil všade okolo nás. Je vo všetkom.
Je vo všetkom, čo môžeme zažiť.
Stačí, keď ľudia zmenia spôsob ako nazerajú na tie veci.
Áno, vezmem si z toho ponaučenie.
Nie, vezmem.
Vezmem si.
Ja.
Ale chcel som ti niečo povedať.
Z tých omrviniek a kúskov, ktoré si dávam dohromady,
z toho, čo si mi povedal o svojej rodine, o svojej mame a otcovi.
A ja viem, že máš svoj problém aj s cirkvou.
Ale je tam akási vyššia vec ktorú všetci uznávame,
a zdá sa, že by ti nevadilo nazývať ju Bohom.
Ale, keď odpúšťaš,
miluješ.
A keď miluješ,
svieti na teba Božie svetlo.
- Preboha. - Hovoril som ti o tom jazyku.
Hovoril som ti to!
Kde sú teraz tie skurvené zvieratá? Som hladný!
Som sakra hladný! Som sakra hladný!
"Na okamih znovuobjavila zmysel svojho života."
"Bola tu na zemi, aby uchopila zmysel jeho divého okúzlenia,"
"a nazvala každú vec jej pravým menom."
"Pravým menom."
Čo to je? Čo je toto?
To je Viburnum edule. Viburnum edule.
Hedysarum alpinum.
Hedysarum alpinum je koreň divokého zemiaku. Koreň divokého zemiaku.
Epilobium angustifolium. Vŕbovka úzkolisá.
Nejedlé
Jedlé
jedovaté
bočné žily
medzi symptómy patrí
ochrnutie, inhibícia trávenia a nauzea
rastliny sa na seba podobajú
Neliečené môžu viesť k vyhladovaniu
a smrti.
Do čerta s tým všetkým!
DEŇ DRUHÝ. ZVLÁDOL SOM TO!
ALE NA POKRAJI ŽIVOTA.
SOM DOSLOVA UVAZNENÝ V DIVOČINE
Ahoj.
Jak to, že ste hore? Je 3:30 nadránom.
Počul som ťa odísť z pohovky asi pred pol hodinou.
Mal som taký zvláštny pocit, že na raňajky tu už možno nebudeš.
Zaveziem ťa 100 míľ niekam, kde chytíš vlak,
lietadlo alebo stop a nezostaneš visieť v tejto púšti.
Vzal by som ťa až na Aljašku, ak by som nešiel o 8:00 na omšu.
- Ron, to nemusíte robiť. - Chcem to robiť.
Aby sa rozbehla tá tvoja vec.
- Moje veľké... - Ja viem.
Tvoje veľké Aljašské dobrodrušstvo.
Tu. Tu máš mačetu.
Skladací podberák na ryby, zopár ďalšieho haraburdia, ktoré som tam pre teba dal.
- Ron... - Len si to vezmi.
Oblečiem sa a stretneme sa pri nákladiaku.
Tak, priateľu.
Áno.
Mal som taký nápad.
Vieš, moja matka bola jedináčik,
aj môj otec,
a ja som bol ich jediné dieťa,
takže keď ma nebude, som koniec línie.
Moja rodina skončí.
Čo by si povedal na to, ak by som si ťa adoptoval?
Mohol by som byť, povedzme, tvoj starý otec.
Ron,
mohli by sme sa o tomto porozprávať, keď sa vrátim z Aljašky?
Bolo by to tak v poriadku?
Áno, áno. To môžeme. Áno.
Dobre, Ron.
Ďakujem.
Ako by teraz znel jeho hlas?
O čom by teraz hovoril?
...deväť, desať.
Uvedomovala som si, že pre moje myšlienky slová strácali význam .
Chris písal svoj príbeh
a mal to byť Chris, kto ho mal rozprávať.
ŠŤASTIE JE SKUTOČNÉ
IBA AK
HO ZDIEĽAME
VIEDOL SOM ŠŤASTNÝ ŽIVOT A BOHU VĎAKA
DOVIDENIA A NECH VÁM BOH VŠETKÝM ŽEHNÁ!
"Nazývať každú vec jej pravým menom.
"Jej pravým menom."
Ak by som sa bol usmieval
a bežal do vášho náručia?
Videli by ste potom,
to, čo teraz vidím?
Dva týždne po Chrisovej smrti
poľovníci objavili jeho telo
(Tento autoportrét bol nájdený na nevyvolanom filme v jeho fotoaparáte)
19. septembra 1992 Carine McCandless letela s popolom svojho brata
z Aljašky na východné pobrežie.
Niesla ho so sebou v lietadle... vo svojom ruksaku.